21. september 1945, natten jeg døde.
- For en møkkete guttunge!
- Pass opp.
- Så fillete!
- Er han død?
For et skammelig syn.
- Amerikanerne kommer. - Bli kvitt bomsene.
Mamma!
Hvilken dato er det?
Setsuko...
Ikke nå igjen.
- Hva er dette?
- Ikke bry deg om det. Bare kast det.
Denne her er også døende.
Man kan se det på øynene.
"Sakuma's Drops"
Ildfluens grav
Production Designer & Executive Producer Ryoichi Sato Original Story by Αkiyuki Nosaka
Character Design Υoshifumi Kondo Αrt Director Nizo Υamamoto
Music Michio Mamiya
Layοut Υοshiyuki Mοmοse Character Cοlοr Design Michiyο Υasuda
Director of Photography Nobuo Koyama Sound Design Υasuo Urakami
Prοducer Τοru Hara
Written and Directed by Isao Τakahata
Luftangrep!
Hundrevis av bombefly.
Gå til tilfluktsrommet bak brannstasjonen.
Kanskje de vil bombe et annet sted denne gangen?
Det er varmt.
Vær flink jente. Du må være tålmodig.
Jeg går til tilfluktsrommet.
Kom så fort dere kan.
Setsuko, gjør som broren din sier.
Mor, du må komme deg av gårde.
Ja visst.
- Har du medisinen din?
- Ja da.
- Jeg liker ikke tilfluktsrom.
- Vil du heller bli drept?
Klatre!
Dukken min!
Til tilfluktsrommet!
Storebror!
Dukk!
Nei!
Storebror! Storebror! Storebror!
Storebror!
Fort deg! Fikk du med deg alt?
Ikke glem det! Fort!
Lenge leve keiseren!
Ikke vær urolig. Vi er trygge her.
Hvor er mamma?
I tilfluktsrommet.
De sier at det er bombesikkert. Hun er trygg der.
Hun kommer til furutrærne.
Vi skal møtes der.
Hvil deg litt nå.
- Er alt i orden med deg?
- Jeg mistet en av skoene mine.
Jeg skal kjøpe nye til deg. Noen finere.
Jeg har penger.
Åpne den.
Du er jo rik!
Det svarte regnet etter bombene.
Alle husene er brent ned.
Se her, dette var rådhuset.
Vi dro dit for å spise.
- Er huset vårt borte?
- Kanskje det.
Hva skal vi gjøre?
Jeg skal hevne far.
Mor! Mor!
Huset vårt brant også ned.
Godt det er borte.
Jeg føler med Mr. Miura, hans hus ble truffet.
Du er i live. Du er heldig.
To bomber traff det.
Det er så mange lik. Det er ikke noe vi kan gjøre.
Nei. Ikke tante!
Storebror, jeg må tisse.
Ok.
Innbyggere i Kaminishi og Ichirizuka.
Gå til skolen og få beskyttelse og medisinsk behandling.
- Hva er det?
- Vondt i øynene.
Ikke gni på dem.
Du må få dem vasket.
- Hvor er mamma?
- På skolen. - Skolen?
- Ja, vi må raske på. - Ok.
Ikke gråt. La oss gå.
Seita!
Har dere sett moren deres?
Hun er såret. Du må dra nå.
Jeg blir hos henne.
La meg få se. Du må ha vært redd.
Broren din har noe han må gjøre.
Seita. Jeg har sett etter deg. Hvordan har du det?
- Hvordan er det med mor? - Denne veien.
Dette er din mors.
Denne veien.
Hun sover nå.
Hun bør sendes til et sykehus. Vi prøver å få det til.
Jeg hører at Kaisei sykehus fremdeles står.
Hun har hjerteproblemer. Finnes det medisiner?
Jeg skal spørre legen.
Jeg kommer tilbake.
Mor...
- Har du sett henne? - Ja...
Jeg er lei for det.
Jeg er tørst.
Er det noe jeg kan gjøre for dere?
Fikk du rasjonen din?
Jeg skal hente den for deg.
Behold denne ringen. Ikke mist den.
Mamma er syk. Hun blir bra igjen.
- Hvor er hun?
- På sykehus.
Bli her hos meg i natt.
I morgen... Husker du tanten vår i Nishinomiya?
Vi drar dit i morgen.
Ok?
Rommet vårt er i andre etasje. Kom opp til oss.
Takk, vi kommer senere.
Da sees vi.
- Vil du spise?
- Jeg vil til mamma.
Ja visst. I morgen.
Se på meg. Jeg er god!
Best å ikke se på liket.
Det er denne varmen. Vi trenger en lastebil.
- Hvor er lillesøsteren din?
- Vi skal dra til tanten vår.
Hun vil ta seg av oss.
Det er bra.
Jeg har arbeid å gjøre. Lykke til.
Mamma!
- Hvor er mamma?
Er hun syk fremdeles?
- Ja. Hun ble såret.
Velkommen!
Hvordan var det med moren din på sykehuset?
Err.. ja...
Så Marinen brukte en lastebil for å frakte bagasjen deres hit?
- Sengetøyet deres er på rommet.
- Takk.
Trengte ikke mamma denne ringen?
Ga hun den til meg?
Den er viktig.
Mamma...
Mamma blir bra igjen. Vi kan dra og treffe henne.
- Nå må du legge deg. - Ok.
Tørket pelamide, sild... Tørkede poteter, egg...
Syltede plommer...
Og smør!
Noen mennesker har fremdeles god mat.
Takket være Marinen.
Dro du til sykehuset?
Jeg vil snakke med moren din.
Jeg tar med meg Setsuko.
- Er det håpløst?
- Mor døde. På skolen.
Hva for noe? Er hun død?
Hvorfor sa du ikke det?
Hvorfor holdt du det hemmelig?
Setsuko må ikke få vite det.
Hun er altså død.
Så fryktelig.
Jeg skal skrive til faren din.
Storebror!
Hun kjøpte nye sko til meg.
Så flott!
Velkommen.
- Dere har det jo vanskelig.
- Takk.
Hva er det?
Oksefrosker. Ikke vær redd.
En ildflue!
Fang den.
- Å, den er knust.
- Det lukter vondt.
Du holdt den for hardt.
Så mange ildfluer!
Lukk øynene og si "ah".
- Hvorfor det?
- Bare si "ah".
Frukt drops!
Drops!
Jeg svelget det nesten!
- Vi er tilbake. - Hvorfor er dere så sene?
- Takket du damen?
- Ja.
Det så godt ut.
Hva med skolen din? Hvorfor ikke dra dit?
Stålfabrikken ble ødelagt.
Skolen brant også opp.
Skriv til faren din.
Jeg har gjort det. Til Marinekontoret.
- Når da?
- Da vi kom hit. For ti dager siden.
Merkelig.
Ikke noe svar fra ham.
Du må gi tilbake saksen.
- Hvordan går det med krigen?
- Vi taper.
Vi må jobbe hardere etter at fabrikkene brant ned.
Vi forbereder oss på det siste slaget.
Det er derfor vi får mindre og mindre mat.
Ikke bare soldatene. Alle lider.
Du jobber også, for landet.
Spis mye, og jobb hardt.
Ikke nå igjen!
- Du tar deg av to hjemløse barn? - Ja.
Stakkars barn. Så små, og allerede foreldreløse.
Hva er det? Klør du?
Det er varmt. Jeg hater dette tilfluktsrommet.
Vær tålmodig. Jeg er hos deg.
- Skal vi dra til havet? - Ja! La oss gjøre det!
Grønnsaker overalt!
- Hva gjør de?
- De trekker ut salt fra havvannet.
Ikke nok salt eller soya saus hjemme.
Setsuko, kle av deg.
Det er litt for kaldt.
Det er kaldt!
Det hjelper mot kløen.
Et kjempestort badekar!
Hei du!
Vent!
Store sakser! Jeg er en krabbe!
Snip, snip, snip.
Se, der er det noen som sover.
Ikke se på det.
Vi bader når det blir varmt.
Da blir vi sultne!
Kom, Setsuko!
Du er sikkert sulten.
Her er noe å spise og kaldt å drikke.
Jeg har ventet så lenge, mamma. Jeg er så glad for å se deg!
- Hvordan har du hatt det?
- Fint. De er snille her.
Jeg er sulten.
La oss gå før det kommer et flyangrep til.
Jeg er sliten. Bær meg hjem.
Flyangrep!
Din mor trenger ikke kimono'n lenger.
Hvorfor ikke bytte den mot ris?
Jeg gjorde det med min. Man kan ikke kjøpe det for penger.
- Det er nok til 15 kg med ris.
15 kg?!
Du trenger næring. Du skal jo også bli soldat.
Er den verdt 15 kg med ris?
Moren din ville gjort det samme.
Jeg må gå nå.
Nei!
- Er du våken? - Mammas kimono!
Den er mammas!
Nei! Du får ikke ta den!
Slipp den.
Setsuko! Nei!
God ris!
Vi kan ha ris til middag.
Behold dette. Det er ditt.
Hvit ris, Setsuko!
Værsågod.
Gutten og jenta jobber overtid. De savner ris.
Hvit ris er nydelig!
- Jeg vil ha mer!
- Ja kjære.
Du spiser mye når det er hvit ris.
Det smaker så godt!
- Hva er det?
- Jeg hater grøt.
Er det ikke flere syltede plommer?
Vi har spist dem opp for lenge siden.
- Lunsjen din.
- Takk.
Ha en fin dag.
- Da drar jeg. - Ha det.
Det blir risboller til lunsj. Bare vent.
Nei. Det blir grøt til lunsj også.
De jobber hardt for landet, mens dere driver dank. Hvorfor skal dere spise samme lunsj?
Du er stor nok til å vite at vi trenger samarbeid.
Du vil også spise ris, men hvem er det som tjener til den? Ingen!
Jeg ga dere ris to ganger, men ikke krev for mye.
Det var vår ris.
Mener du at jeg har svindlet dere?
Dere bebreider meg?! Jeg som tar meg av to foreldreløse!
Greit.
Lag maten deres selv. Da blir det ikke noen svindel.
Seita, du har en slektning i Tokyo.
En slektning av din mor. Hvorfor ikke skrive et brev?
Vi kan bli bombet når som helst.
Men adressen...
- La oss dra hjem.
- Ja visst. Pappa venter.
Froskene kvekker. På tide å dra hjem.
Unnskyld at jeg er sen. Jeg måtte vente lenge.
- Hva er det?
- Jeg er sulten. - Tørst også.
- Greit.
Her er et drops.
Mamma hadde satt inn 7000 yen.
7000! Vi kan klare oss på egen hånd. Ikke vær urolig.
Jeg skriver til pappa at Setsuko venter.
Dere er heldige.
Det er ikke lett å få tak i en slik ovn nå for tiden.
Vi har nesten ingen ting på lager. Særlig ikke av metall.
Den kammen. Og...
- En paraply? - Paraply har vi ikke... Vent litt.
Regn, regn, kom til meg.
Her kommer storebror med en paraply.
Splish-splish, splash-splash, la-la-la!
- Godt, ikke sant?
- Forsiktig med varmen.
Jada!
- Hva er i veien?
- De skal forsørge seg selv.
Det er en rørende historie.
Har du kjeftet på dem igjen?
De nektet å be om unnskyldning.
De kjøpte en ovn og alt mulig.
Jeg er mett.
Dårlige manerer, storebror!
Du kan slappe av.
- Ris for to.
- Er det alt?
Neste rasjon kommer i juli.
La meg gjøre det.
Er det søtt?
Det smaker blandet frukt.
Druer, jordbær, melon og mynte. Alt er til deg.
Jeg drakk alt!
De gikk til sengs uten å vaske opp.
Selvoptatte unger!
For noen late slyngler!
Ikke nå igjen!
Mor!
Seita. Vi har to arbeidere her som trenger søvn.
Prøv å ikke forstyrre dem.
Vi blir vekket av luftangrep nesten hver natt.
Melding fra den sentrale militærdivisjonen.
Fiendtlige bombefly nærmer seg...
Skal du til hulen igjen?
Du er gammel nok til å bekjempe flammene.
Klart!
Jeg vil dra hjem. Ikke til tantes hus.
Huset vårt brant ned.
E - D - C - D - E - A - G E - E - E - D - C - D
La oss synge!
Hold opp!
Vi utkjemper en krig. De bebreider meg for deres latskap!
Dere er noen plageånder.
Dere bare løper i dekning.
Hvis dere er slike feiginger, så dra og bo i hulen.
Hør her.
Bo her...
Ingen kommer hit. Det er stolper. Vi kan bo her.
Kan det bli hjemmet vårt?
Takk for alt. Vi flytter.
- Flytter? Hvor da?
- Det vet vi ikke ennå.
Ta vare på dere selv. Farvel.
Kjøkkenet er her.
Dette er inngangsdøren.
Hvor er doen?
Hvor som helst.
Tusen takk.
Sett den der.
Kan du selge meg mer høy og mat?
Ja.. men det er ikke så mye igjen.
Her!
- Jeg får vann i munnen! - Jeg er sulten!
Vi kan spise frosker, men...
- Frosker?
- De smaker godt.
Setsuko. Gå inn i myggnettet.
- Hva er det?
- Jeg glemte tannbørsten.
Bare glem det i kveld.
Det er mygg her. Gå inn i myggnettet.
Det er mørkt der.
- Jeg skal gå og tisse. Du også? - Ja.
Et kamikazefly.
- Som en ildflue.
- Ja.
La oss fange noen.
Gå inn.
Jeg kan se deg.
Deg også.
En hårspenne.
La oss få et lysshow.
Før du ble født, så jeg en film om Marinen.
Om Marinen?
Ja. Pappa er på krysseren Maya. I Den keiserlige marine.
Den store flåten med krigsskip...
...som verner vår nasjons farvann.
Fienden angriper!
Hvor kjemper pappa hen?
Ikke klem meg i stykker.
- Hva er det?
- En grav. Mamma er også i graven sin.
Tante fortalte det.
Mamma er allerede død. Hun er i graven sin.
La oss besøke den.
Husker du? Vi gikk til gravlunden.
Der sover mamma. Under et stort kamfertre.
Hvorfor dør ildfluene så fort?
Det bor noen der.
- Hjemløse?
- Kanskje en kjempe.
Her er en huske.
Til et barn. Hva er det?
Amitabha...
Hvis de bare var ekte...
Det står "Setsuko".
- Se. Tørkede frosker.
- Forferdelig mat.
Ville vennene våre spist sånt som dette?
Bare soyabønner.
For noe søppel!
Et spøkelse!
Vent!
Vent på meg!
Jeg byttet min mors klær mot ris. Nå har vi ikke mer.
Hvis du kan selge meg mat...
Jeg ber ikke om penger.
Jeg er bonde, men jeg har ikke nok mat til å dele den med noen.
- Har dere ikke noen slektninger?
- Ingen måte å kontakte dem på.
Så bo hos tanten deres.
Dere overlever ikke uten matrasjonene.
Be henne om unnskyldning.
Jeg kan spørre noen andre.
Du er sønn av en marineoffiser. Vis mot.
Kan vi?
Å nei!
Spis bønner eller noe.
Spis mye, og bli stor.
Storebror?
Det er noe galt med magen min.
Sulten?
Jeg har løs mage.
Pokker ta deg!
Unnskyld!
Jeg er lei for det!
Lillesøsteren min er syk. Hun trenger mat.
Ti stille! Tyveri er en alvorlig forbrytelse under krigstid!
Fordømte guttunge!
Se her! Til og med små poteter.
Dere har stjålet grønnsaker rundt her!
Storebror!
Unnskyld. Tilgi meg! - Jeg skal ikke gjøre det mer.
- Si det til politiet!
Kom igjen!
Søsteren min er syk. Hun trenger meg.
Storebror! Storebror!
Storebror!
Storebror. Storebror...
Jeg forstår. Jeg skal ta meg av saken.
Du kan dra hjem nå.
- Men...
- Du har slått ham nok.
Vold er en forbrytelse.
- Legemsbeskadigelse...
- Jeg skal gå.
De angrep Fukui i kveld.
Ta et glass vann.
Setsuko.
Storebror?
Storebror.
Er det noe galt? Gå til en lege og få en sprøyte.
Setsuko!
Kan jeg gå på do?
Vær tålmodig.
Opp på ryggen min.
Storebror gikk opp på fjellet...
Fort!
Middag, Setsuko.
Nydelig gresskar. - Se, det er som en pudding.
- Jeg hater pudding.
Hvis du ikke spiser, får jeg skjenn av pappa.
Jeg skal hjelpe deg.
Spis mye, og bli frisk. Vi kan dra til havet igjen.
Jeg skal gi deg noe fint, Setsuko!
Storebror?
Storebror...
Din mors eiendeler?
Disse billige sakene? Nok løgner!
Setsuko?
Setsuko!
Storebror. Vann...
Pust inn.
Og ut igjen.
Hun har hatt løs mage.
Varmeutslett også. Merkelig nok er ikke sjøvann bra for henne.
Hun er underernært. Svekkelse.
Derfor diaré.
- Neste!
- Hva med medisin? En sprøyte?
Jeg hater sprøyter!
Vær så snill, gjør henne frisk.
Medisin? Alt hun trenger, er næring.
- Næring...
- Vel?
Hvor skal hun få næring fra?!
Jeg er sulten. Hva vil du spise?
Jeg vil ha stekt fisk. Grillet fisk. Og gelé.
- Og...?
- Iskrem. Og...
...jeg vil ha sukkertøy.
- Drops? Ja visst.
- Jeg skal ta ut alle pengene.
- Jeg vil ikke ha noe. Bare bli hos meg, storebror.
Ikke gå fra meg! Bli hos meg!
Ikke vær urolig, Setsuko.
Jeg skal kjøpe næringsrik mat en siste gang.
Så skal jeg bli hos deg.
Det lover jeg deg.
Her, det er 3000 yen.
Det er en tyfon på vei.
Det hjelper oss ikke, nå som vi har overgitt oss.
Overgitt oss? Har vi tapt?
Vet du ikke det?
Er det sant? Har Japan tapt krigen?
Ja. Vi ble beseiret.
- Den keiserlige marine?
- Gått til bunns.
Ikke et skip igjen.
Hva?!
Pappas krysser også?! Det kom ikke noe brev fra ham?
Hvem vet?
Merkelig guttunge.
Idiot!
Jeg er sulten.
Pappa...
Far er død.
Far...
Setsuko. Unnskyld at jeg er sen. Jeg skal lage litt mat.
Opp...
Og ned.
Nå sluttet det.
Jeg har kylling og egg.
Og...
Setsuko, hva har du i munnen?
Det er en klinkekule. Ikke noe drops.
Jeg skal gi deg noe godt. Livretten din.
Storebror, spis dette.
- Hva er det?
- Det er kokt ris.
Her er en til.
Spis det. Kom igjen.
Hvorfor ikke?
Setsuko...
En vannmelon. Jeg har betalt for den.
Vannmelon.
Det er deilig!
Jeg skal lage litt grøt med egg.
Spis litt mer melon.
Ok?
Storebror...
Takk.
Setsuko våknet aldri mer.
Trekull til kremering.
Du kan kremere henne ved et tempel.
Plasser liket på en haug med bønnestengler.
For en vakker dag!
Ingenting har forandret seg! Hjemme er best.
Jeg har savnet fonografen.
Og jeg har savnet denne utsikten!
Skynd deg hjem!
Den morgenen...
..la jeg litt av Setsukos aske i sukkertøyboksen.
Så forlot jeg hulen.
Storebror!
Det er sent. Sov nå. - Ok.